ED_CH1
ED_EN1
Реклама
Превод от английски: JustEll
Благодарности за превода на английски на: Yue, Jyzal, Thunderplanet, Snow, Bronco, Yuuki
Реклама
Бъди щастлив
е ще си по-сладък!
Нека заедно чакаме завръщането на Проповедникът от И Лин!
Безскрупулният клан Уен се разрази,
превръщайки света в истински ад.
Най-праведните сред култиваторските кланове инициираха Кампанията Унищожение на Слънцето,
обединявайки се във войната срещу Уен.
Проповедникът И Лин, Уей У Сиен,
се отличи чрез много подвизи по време на Кампанията.
Но демоничният път, по който беше поел, поставяше в подозрение хората около него
и ги принуди да планират заговор срещу него,
засенчвайки предишната му репутация.
Скривалището му беше опустошено не от друг, а от най-скъпия му шиди,
а смъртното му тяло беше унищожено.
Суан Жен, година 20, Джен Чен* наименование на годината в 60-годишния цикъл в календара на Древен Китай
Какво...
Флейта...
Призрачната флейта...
to express sentiments
Ченкин*?!
рождено име: Уей Инг, известен като: У Сиен
Това е...
Проповедникът И Лин, Уей У Сиен!!!
Суан Жен, година 25, И Кю
Проповедникът И Лин, Уей У Сиен, е мъртъв!
Кой го е убил?
Кой може да бъде?
по-младши съученици
Неговият шиди*,
наследникът на клана Юн Мен Цзян,
Цзян Чен.
кланът Юн Мен Цзян
кланът Лан Лин Цзин
кланът Гу Су Лан
кланът Цин Хе Ние
Четирите клана поведоха обсадата
покорявайки Мъртвешките хълмове.
Но Проповедникът И Лин и Четирите клана
не бяха ли съюзници по време на Унищожаването на Слънцето?
Какви съюзници?
Семейство Цзян се отнасяха с него като с роден син,
а той ги доведе до прага на пълно изтребление.
Какъв неблагодарник! Да хапе ръката, която го храни!
Дочух, че е притежавал зъл предмет.
Амулетът Съживител на Злите Мъртви?
Преди смъртта си,
той унищожи Амулета със собствените си ръце.
С това отнесе поне едно добро дело в отвъдното.
Патриархът И Лин е страховит с тези си тъмни изкуства.
Той не може ли...
да се прероди в чуждо тяло?
Култивиращите кланове извършват ритуали за призоваване в продължение на месеци,
но отговор няма.
Предполагам, че душата му
наистина се е разпръснала без следа.
Мисля си за отминалите дни...
Когато Уей У Сиен беше обещаващ млад култиватор.
Той заслужаваше почит, заради отблъскването на Уен клана.
Прослави се още млад,
имаше наистина волен дух.
Как така стана такъв?
Делата на смъртните със сигурност са преходни.
Волята на небесата е непредвидима.
Загърбвайки бурите от миналото
се втренчвам в небесата,
галейки нежно флейтата с хладнокръвие
В Обятията на облаците
къпейки се в Усмивката на императора
Физическият свят е преходен
самотната душа е потънала в пиянски сън
Изследвам религията и езичеството
наблюдавайки хаоса
започвам самотна битка срещу всичко
И въпреки това не съм
забравил същността си
Живея безреден живот
и добродетелите, и пороците са просто илюзия
и въпреки това белезите в сърцето не зарастват
В този живот
реещият се свят е като сън
Макар че стоя изолиран от светски дела
пътищата ни се различават, но почтеността устоява
Дори с рицарско сърце
всичко беше напразно
Доброто и злото са боядисани в бяло и черно
но границата между любовта и омразата е размита
Познанството ни е като блян
Епизод 1
Прогонване на злото (Част 1)
13 години по-късно, село Мо
Кръв като посредник,
ръка като средство.
Мо Сюан Ю
Плът за душата ти,
Душа за пръстта!!
Аз чакам възкресението на Проповедника И Лин,
Уей У Сиен!!!
Къде съм...
Лунатико!
Лунатико!!!
Хей, исках аз да изям това!
Как можа да го хвърлиш?
Не ми се прави на мъртъв!
Живееш в моята собственост,
ядеш ориза на семейството ми.
Значи без проблем мога да взема няколко от магическите ти предмети.
Как смееш да се противиш!
Да, как смееш да се противопоставяш на младия господин!
Играеш си с огъня!
Не се възгордявай, само защото баща ти е глава на култиваторски клан.
Ти си просто негов незаконен син.
Затова те върнаха тук и сега си като улично куче.
Мо Сюан Ю,
слушай ме сега.
Майка ми е начело на село Мо.
Тя никога не се е отнасяла с майка ти като със сестра.
Значи,
ти никога не си бил мой братовчед!
Това е
забраненият ритуал за предлагане на тялото си чрез самонаряняване.
(Проклет побъркан.)
По цял ден се занимаваш с тези зловещи артефакти.
Кървавите линии...
Не мога да си представя колко е бил нещастен,
за да пожертва тялото си за ритуала.
Всичко за призоваване на повелител на кръвопролитията.
Но аз не съм такъв.
Може би той наистина е луд.
Проклет побъркан!
Мъртвата ти майка беше дъщеря на слуга.
Ти също си слуга!
Наблюдавай го.
Днес имаме много важни гости.
Не позволявай на този нещастник да се показва.
Разбира се,
млади господине.
Проклет побъркан.
Спри да се правиш на мъртъв!
Залавяй се за работа!
Да се правя на мъртъв ли?
Бях мъртъв години наред,
ритуалът не е просто случайност.
Призованият дух трябва да изпълни желанието на предложилият тялото си
или ще бъде прокълнат
да не се прероди никога повече.
Мо Сюан Ю,
нямам против това, че ме призова,
но поне не можеше ли да ми кажеш какво желаеш?
Искаш ли да ги унижавам,
да ги пребия
или да изтребя целия клан?
Проклет лунатик.
Играеш си с огъня.
Смеейки се по този начин!
Млади господине...
Изморил си се от живота ли!!
Как смееш да удряш господаря?!
Ако хубавичко не те набия,
няма да се държиш добре!
С кого мислиш, че се занасяш?
Ти...
Ти!!!
Проклет лунатик!
Само почакай!
Тръгваме!
Размърдай се!
Няма да ги настигнем, ако не побързаме!
Господин Магаре,
потегляме!
Настина ли пристигат култиватори?
Разбира се!
Хълмовете до село Мо са пълни със зомбита напоследък,
наранявайки много селяни.
Култиваторите са тук да ги премахнат.
Дочух,
че са от изтъкнат клан.
Махнете се от пътя ми!
Страхотна пиячка!
Къде са ти обноските,
господин Магаре?
Това не е ли лудият младши господар на Мо?
Той беше докаран до умопобъркване, знаеш ли?
Семейство Мо наистина са много жестоки.
Горкото същество.
Съгласен съм...
Чувала съм забережителни неща за младежите от изтъкнатите култиваторски кланове.
Сега, когато ви срещнах
виждам, че наистина сте елегантни,
впечатляващи,
енергични
и храбри!
Наистина се отличавате от връстниците си!
Госпожо Мо,
както казахте по-рано,
хълмовете около село Мо не бяха обезпокоявани до скоро.
Наистина.
Някои дори посегнаха на селяните.
Няколко видни млади култиватори пристигнаха тези дни.
(Лан Юан, известен като Си Жуи)
Говорейки за...
нощен лов?
Култиваторите пътуват надлъж и нашир,
за да прогонят злото.
Тези демонични същества често се появяват през нощта
и оттам идва името "нощен лов".
Разбирам.
Честно казано, синът ми още от малък има силно желание да се бори със злото.
Той притежава подходящи маниери
и необикновен талант.
Той би бил обещаващ култиватор.
Само ако имаше възможността...
Този досаден Мо Сюан Ю!
Използва култиваторските си умения да ме унижава!
Трябва да го набиеш, за да отмъстиш за мен.
Той удари ли те?!
Ранен ли си?
Извинете ни, култиватори.
А-Юан,
обноски!
Не можеш да влезеш!
Изчезвай!
Спри! Спрете го!
Искам да играя!
Няма да си тръгна!
Просто няма да си тръгна!
Елате да ме хванете!
Внимавай!
(Лан Цзин И)
Лента за чело с мотив на реещи се облаци.
Младши ученици от клана Гу Су Лан?!
Колко странна е съдбата.
Ти ли ми скри нещата?
Махни се от мен!
Слуги!
Махнете този побъркан оттук!
Няма да си тръгна!
Няма!
Ти си луд!
Излез сега
или ще те накарам да съжаляваш!
Ще си тръгна,
когато той ми върне откраднатите неща.
Глупости!
Кога съм крал от теб?
Да да да!
Не ги открадна!
Ограби ме!
Не само ме ограби,
а го направи и през нощта!
Позорно!
Убийство! Убийство!
Това...
Млади господине,
може да разрешим спора като джентълмени.
Махни се!
Извинете ме, култиваторе.
Синът ми беше обиден без причина.
Думите просто се изплъзнаха от устата му в яда му.
А това е Мо Сюан Ю.
Той е умопобъркан
и говори само глупости.
Думите му нямат значение.
Кой каза, че думите ми нямат значение?
Отсега нататък, ако някой открадне нещо от мен,
ще отрежа едната му ръка!!
Мамо!
Ще му позволиш ли да ми говори така?!
Затвори му устата!
Не е учтиво да се
намесваме с работите на семейството ви.
Обаче е почти
залез слънце.
Подмамването и изчистването на зомбита е по-важно
Подмамване на зомбита?
Моля да информирате домакинството
след залез
да затвори всички врати и прозорци,
избягвайте задния двор
и всичко със знака за привличане на злото.
Това лице не е дори наполовина грозно.
Защо да е намазано с грим?
Добре тогава,
нали сега съм лунатик,
нека се позабавлявам малко.
Но как да се държа като такъв?
Този ритуал беше забравен отдавна.
От къде е могъл Мо Сюан Ю да го научи?
Още повече да призове точно моята душа!
Репутацията ми действително не беше добра,
но никога не съм наранявал живите и не съм търсил отмъщение.
Аз съм всичко, но не и зъл.
Флагове, привличащи зло.
Култиваторските кланове ме искаха мъртъв,
но виждам, че са намерили приложение на изобретенията ми.
Флаговете, привличащи зло изискват живи хора за примамка.
Изглежда, че тези юноши от клана Лан
смятат да използват себе си като примамка,
за да привлекат зомбитата и злите същества наоколо
и да ги унищожат.
Лунатико,
ще те убия!
Аааа, млади господине,
защо ще ме пращате до подслона на магарето?
Кой?
Кой е там?
Това...
Това е...
Това...
Това си ти!
О, не!
Лунатико...
Аз...
Убийство...
Убиец!
Помощ!
Убийство!
За какво е цялата врява по това време?
Госпожо
Това е ужасно!
Младият господин...
Какво за него?
Говори по-бавно.
Този луд...
той уби младия господар!
А-Юан
Невъзможно!
Не може да е истина!
Махни се от пътя ми!
Невъзможно...
Невъзможно!
Това не е моят А-Юан!
Не може да е истина!
А-Юан!
Синът ми!
Умря толкова нещастно...
Отиде си просто така.
Как ще живея без теб?
Момчето ми...
Това...
Ако някой открадне нещо от мен,
ще отрежа едната му ръка!!
Ти си бил!
Ти си го убил!
Копеле.
Как можа да го направиш?
Той...
Той е само дете.
Защо ти, кучи сине, не умря вместо него?!
Госпожо!
Пусни ме!
Ще отмъстя за смъртта на А-Юан.
Пусни ме!
Отмъщение?
Не съм го убил аз.
Ти...
Какво каза?
Госпожо Мо,
плъттта и енергията на сина ви са изсмукани.
Очевидно е бил убит от демони.
Този лунатик е убиецът.
Днес в залата всички го чухте.
Той искаше да отреже ръката на А-Юан.
Аз... искам отмъщение.
Плати с живота си.
Не ме убивай.
Помощ!
Убийство!
Флаг, привличащ злото.
Какво?
Защо синът ми го има?
Госпожо Мо,
разреших случая със смъртта на сина ви.
Флаговете, привличащи злото
призовават духове,
зли демони.
Синът ви го е носил
и е станал жива мишена за духовете наоколо.
Злите духове, привлечени от Флага, са причинили неговата смърт.
Глупости.
Той просто е взел дрипаво Знаме от вас.
Как може...?
А-Юан.
Остават само две порязвания.
Три порязвания за три живота, както предположих.
Мо Цзи Юан претърпя последствията от кражбата на Флага.
Но Флаговете, привличащи злото са мое изобретение.
Според споразумението за използването им, животът на Мо Цзи Юан е мой.
Колко странно съвпадение.
Вие безполезни същества.
Вие с вашето култивиране и екзорсизъм.
Не може да предпазите дори едно дете.
Какъв беше смисълът да ви поканя?
А-Юан умря само заради вашето дрипаво Знаме.
Всички трябва да платите с животите си.
Върнете ми А-Юан...
Минаха толкова много години,
но клана Лан никога няма да се промени.
Придържа се към безсмислено самоограничаване.
Колко скучно.
Дете?
На колко години е синът ти?
На 17, нали?
И все още не разбира.
Те постоянно ви предупреждаваха
да не докосвате символите.
Синът ти се е промъкнал посред нощ.
Моя ли е вината?
Или негова?
Ти!
Флаг, привличащ злото.
Как е могъл синът ми да има такъв Флаг в себе си?
Ти!
Трябва да си бил ти!
Копеле.
Ти трябва да си убил А-Юан.
Ти си сложил Флага в дрехите му.
Ти си бил!
Със сигурност!
Ти...
Върни ми А-Юан.
Мръсен плъх.
Майка ти е кучка.
Такъв си и ти...
Млъкни.
Какво?
Кой мислиш, че си?
Как смееш да ми нареждаш!
Бягай!
Помощ!
Бързо, спасете ме!
Помощ!
Помощ!!!
Точно навреме.
Размина се на косъм.
Това е...
И плът, и енергия са изсмукани
състоянието на трупа...
Точно така.
Също като при младия господин Мо.
Призрак.
Има призрак.
Има призрак!!
Госпожо Мо,
стойте тук.
Не ходете наоколо.
Символът за Прогонване на Духове.
Доста са напреднали с култивирането за тази възраст.
Символът беше поставен по-рано.
И все пак няма никакви щети.
Дали...?
Това нещо
не е зъл дух.
Ако убива на всеки 7 дни,
значи може да се определи като зъл дух.
Това е стандартът, посочен от Проповедникът И Лин.
А това нещо уби двама един след друг.
Кръвожадността му е
прекалена за зъл дух.
Много е сложно,
какво да направим?
Ще изпратим сигнал за помощ.
Но дори да извикаме помощ,
може да няма старши култиватори наоколо, за да ни помогнат.
Тогава...
Това е единственият ни шанс.
Като ученици на клана Гу Су Лан,
не можем да пренебрегнем човешки животи.
Дори да коства собствените ни животи,
ние трябва да ги защитим, докато дойде помощта.
Късметът ми не може да е толкова лош, нали?
Ако се появи този стар мой познат...
Цзин И,
нека огледаме наоколо.
Добре.
Ами,
да приключваме бързо.
Проклятието ме задържа,
не мога да си тръгна, дори да искам.
Всички са зараснали?
Момент.
Само Мо Цзи Юан и А-Тон умряха.
Това означава две зараствания.
Тогава защо най-сериозната рана изчезна?
Или пък
госпожа Мо
е вече мъртва?
Тогава какво я е обладало?
Лява ръка!
Лявата ръка на А-Тон също я няма.
Това е страннно.
А-Тон атакува господарят Мо с лявата си ръка.
Както и очаквах.
Лява ръка,
точно така.
Бързо!
Задръжте я.
Тези две момчета имат много бързи реакции.
Ооооо, не ме оставяйте сам тук,
страх ме е.
Извинявам се.
Момчета, спряхте ли я?
Не смей да ме удряш отново!
Тя помръдна!!
Помогнете ми!
Си Жуи!
Внимателно!
Проклет лунатик!
Защо ме ритна?
За малко да се изгоря!
Не бях аз!
Заклинанията по дрехите са полезни.
Точно сега!
Добре!
Формация!
По дяволите!
Формация е нарушена.
Не могат да го удържат.
Събуди се.
Изобилна мрачна енергия.
Това е добре.
Можеш ли да познаеш лявата ръка на майка ти?
Унищожи я.
Сбиване на диви зомбита?
Това е нещо ново.
Бяха неподвижни,
но сега са зомбита?
Дали...?
Не, не може да е той.
Дори две току що събудени диви зомбита не могат да го победят.
Каква, по дяволите, е тази демонична ръка?
Ако скоро не дойдат подкрепления,
момчетата от клана Лан са пътници.
Дали да не контролирам тези зомбита отново?
Но, ако направя това,
ще бъда изобличен.
("Носещият светлина", името показва уважение)
Хан Гуан-Цзюн *
(Лан Жан, известен като Уан Цзи)
Над планини
и през морета
Под лунната светлина
скреж обвива моята цитра
баладата затихва
докато прошепвам мислите си на вятъра
Чаша от Усмивката на императора
в подкрепа на пияния блян
Цветята цъфтят и увяхват,
падналите листа се наслояват
На вид елегантен и добродетелен
съм с покрусено сърце
Издигнал се от хаоса
мечът ми се превръща в студена буря
Музиката спира и публиката си отива
но чувствата ми остават
Спомени припламват
а пролетните цветчета се зъвръщат
зайчета подскачат в Обятията на облаците
Годините минават
но кой си спомня за тези несподелени чувства?
Нощта е нежна
минералните извори се накъдрят
спомени докосват отражението ми.
Свиря отново
а ти се усмихваш
в сънищата ми.